Vitenskapsmuseets blogger
Flabellina verrucosa – en vanlig men meget allsidig nakensnegl
En av de mer vanlig forekommende nakenseglene vi støter på under dykk er Flabellina verrucosa, som kan opptre i stort antall på hardbunn og i tareskogen der det vokser tett med hydroider. Ofte ser vi spor etter denne der det kryr av runde og fine eggstrenger lagt på alt fra bergvegger til hydroidestilker. Selv om dette er en art vi ofte finner, kan det av og til være vanskelig å kjenne den igjen fordi den forekommer i to meget ulike varianter – en med ganske lange ryggtentakler og en med korte og butte ryggtentakler.
Flabellina verrucosa ble opprinnelig beskrevet av den norske havforskeren Mikael Sars i 1829. Han gir en kort beskrivelse som han supplerer med en flott figur som viser varianten med korte ryggtentakler. Senere ble den beskrevet en rekke ganger av andre europeiske forskere, men alltid med lange ryggtentakler.
Dette er en art som kan bli relativt stor til flabellinid å være (rundt 3-4 cm). Ryggtenaklene sitter i tette rekker langs ryggsiden, og kan som sagt enten være meget korte og butte, eller lange og fingerformede. Hodetentaklene er kraftige og lange, og har et rynkete utseende. Sammen med de tykke munntentaklene har de ofte et dypt rosa fargeskjær. Ofte ser vi også hvit ytre pigmentering som hvite striper på munn- og hodetentaklene og som hvite tupper eller ringer på ryggtentaklene. Av og til ligger det også en hvit stripe på ryggsiden fra haletuppen og oppover langs ryggsiden, noe som gjør det lett å forveksle denne arten med Flabellina lineata.
![Foto Anders Schouw](http://blogg.vm.ntnu.no/nudibranchia/files/2011/02/fverrucosa1-150x150.png)
![Foto Anders Schouw](http://blogg.vm.ntnu.no/nudibranchia/files/2011/02/fverrucosa3-150x150.png)
Eksempelbildet som følger denne posten har vi fått tilsendt fra Anders Schouw og er tatt i Bergensområdet. Utypisk nok har denne et sort fargeskjær som kommer av innholdet i tarmkanalene. Derfor skal vi alltid være uhyre forsiktig med å ilegge farge hos disse nakensneglene vekt når vi skal artsbestemme dem. I tillegg mangler denne det rosa fargeskjæret på munn- og hodetentaklene.
Når vi først er inne på Flabellina verrucosa må vi også nevne Flabellina browni, en flabellinid art beskrevet fra de Britiske øyene av Bernard Picton i 1980. Denne arten ble beskrevet med utgangspunkt i den lange historien med forvirring mellom Flabellina gracilis og F. verrucosa. Den har i utgangspunktet samme beskrivelse som varianter av F. verrucosa med lange ryggtentakler, men er forskjellig ved at den mangler det rosa fargeskjæret rundt hodet, og at denne har tykke hvite ringer på tuppen av ryggtentaklene. Slik sett faller beskrivelsen av F. browni veldig inn under den brede morfologiske variasjonen innen F. verrucosa, og den kan være veldig vanskelig å se forskjell på. Her trenger vi å jobbe mye mere både morfologisk og molekylært for å lære oss å skille mellom artene.
Her mangler det foreløpig mange fine bilder for å beskrive de ulike variantene av Flabellina verrucosa, men vi får utvide denne bloggposten etter hvert. Det sitter sikkert mange dykkere der ute som klør i svømmeføttene etter å vise frem sin F. verrucosa.